Korduma kippuvad küsimused söömise kohta
Mu laps ei söö.
Olen kogu aeg püüdnud oma väikelapsele mitmekülgset toitu pakkuda. Katsun alati teha seda, mis talle meeldib, küsides temalt tihti, mida ta tahaks süüa, et saaksin talle teha midagi, mida ta kõige tõenäolisemalt sööks. Tal on oma väike laud ja tool, mille taga ta süües istub. See asub köögis, et saaksin olla lähedal, kuni ta sööb, kuid ta lihtsalt ei ole söögist huvitatud. Ta tõuseb pidevalt püsti ja kõnnib minema, et mänguasjadega mängida. Mida peaksin tegema, et äratada temas huvi söömise vastu?
Söömine on sama tähtis nii lapse kasvule ja tervislikule arengule kui ka sotsiaalsele harjumusele. Täiskasvanutena teame, et üksi süües läheb suur osa naudingust kaduma. Sinu kirjeldusest järeldan, et sinu laps sööb omaette ega naudi seda. Seega otsustab ta lauas istumise asemel minema kõndida ja mänguasjadega mängida. Võibolla hakkab ta söömist palju rohkem nautima, kui keegi temaga koos sööb. Tema jaoks ideaalne olukord oleks igal õhtul koos perega laua taga süüa. Kui see pole siiski alati võimalik, siis püüa leida veidi aega, et istuda koos temaga, kuni ta sööb. Ehk võtad isegi väikese vahepala, et laps tunneks, et ta saab söögiaega sinuga jagada. Peagi märkad, et tema isu on kasvanud, sest söömine seostub talle nüüd toreda ajaga armastatud inimeste keskel.
Millal alustada rinnast võõrutamisega?
Raamatutes, internetis ja vanaemade tarkuses on tohutu hulk vastukäivaid soovitusi selle kohta, millal peaks lapsele hakkama andma muud toitu peale rinnapiima. Mida teie soovitate?
Parim soovitus on jälgida lapse bioloogilist arengut. Alguses on beebi võimeline seedima vaid rinnapiima ja selles on tema tervislikuks arenguks vajalikud toitained ideaalses tasakaalus. Hammaste ilmudes on teie laps valmis sööma midagi, milleks ta neid hambaid kasutada saab. Ja selleks ajaks, kui ta suudab juba midagi käes hoida, on ta valmis näputoiduks.
Mulle tundub, et nuga on väikese lapse kätte anda liiga ohtlik.
Mulle meeldib teie idee kaasata laps toiduvalmistamisse, sest see kindlasti aitab lahendada mu tütre söömisprobleeme. Samas olen endiselt väga mures, kui annan talle banaani lõikamiseks noa või klaasi, mis võib maha kukkudes katki minna. Kas ta mitte ei vigasta ennast?
See on arusaadav hirm. Me ei ole harjunud mõttega, et anname potentsiaalselt ohtliku vahendi väikesele lapse kätte. Tegelikult on need asjad ohtlikud vaid juhul, kui me ei tea, kuidas neid kasutada. Tähtis on lapsele ette näidata, kuidas nuga hoida ja kasutada, ilma et laps endale haiget teeks. Kasuta täpseid, kaalutletud liigutusi, et näidata talle, kuidas nuga päriselt käsitseda. Alusta ümara otsaga noast. See on kindlasti piisavalt terav banaani lõikamiseks. Kui ta juba oskab nuga turvaliselt hoida, võid pakkuda veidi teravamat nuga aedviljade lõikamiseks. Kui näitame lapsele, kuidas kasutada klaasi ja teisi purunevaid nõusid, siis tahes-tahtmata läheb mõni neist alguses katki, kuid tagasiside, mille nad saavad kogemusest, et mõned asjad purunevad, kui need maha kukuvad, aitab neil järgmisel korral ettevaatlikum olla. Sellist tagasisidet ei saa nad plasttassidega, mispärast õpivad nad asjadega ettevaatlikult ümber käima märksa kauem.